Kad se setim Lise, ne pomislim na njenu odeću
ili na njen posao, ili odakle je, ili šta je rekla.
Pomislim na njen miris, njen ukus,
njenu kožu koja dodiruju moju.
Prvi put sam je sreo u Brixton Akademiji.
Kuda ćeš?
Imam sastanak sad ujutru. Imam dogovoreno.
Sa mojim šefom.
Antarktik.
13.800.000 kvadratnih metara leda.
Kontinent od leda.
Mesto, gde niko nije kročio do 20. veka.
O, dušo, posveti mi pažnju.
Hteo sam ti pripremiti doručak.
Pojebi me.
- Da te pojebem? - Molim te.
Reci to ponovno. Ponovno.
Sedi.
Dodji ovamo.
Jebi me.
Pomozi mi da prodrem u tebe.
Brže.
Jebi me brže.
Svršavam.
Kafu?
- Da, zašto ne... - Pristaviću je ponovo.
Misliš li da izgledam kao dečak?
Da, zato mi se svidjaš.
Dečak.
Devojka.
Imam osećaj da sam mišićava.
Voliš li krila?
Izgledaš kao andjeo.
To je bilo nekoliko jako.
Samo nesretni ljudi su loši plesači.
Kako plešu Amerikanci?
Ovako?
Okreni se.
Ovako?
Ljudi u Brazilu,
sebi ne mogu pomoći.
Ovako plešu na rave-ovima u Americi.
Ovako plešemo u Engleskoj.
To je fantastično.
Misliš da ćemo to ikada učiniti bez kondoma?
Ne.
Zašto? Pa napravio sam sve testove. Da budem siguran da sam čist.
Ma znam.
Ali više mi se svidja ovako.
Moram se istuširati.
U pravu si, smrdiš.
Ćao, Nataša.
U redu je. Upravo sam završila s poslom i došla kući.
Šta se tebi dogodilo?
Uuu, ti uvek dobiješ sve dobre momke. Kako mu je ime?
U šest dolazim na posao.
Da, vidimo se. OK. Ćao.
Nataša ima uvek te priče o tim raznim čudnim muškarcima koje upozna.
Stvarno, stvarno jebeno čudni muškarci.
Najčudniji ljudi dolaze u naš bar.
Prinčevi,
sinovi od nekog, ćerke od nekog,
njegova devojka, njen dečko, prostitutke i Bog zna ko.
Išla sam s jednim tipom, koji je uvek imao sa sobom kofer.
I govorilo se da ima napunjenog svo vreme sa 20.000 eura.
Jesi li ikada videla taj novac?
Videla sam 10.000.
- Žena. - Muškarac.
- Plava. - Bela.
Okean.
Talasi.
Pustinja.
Oluja.
Ljubav.
Nas dvoje.
Te naočari su tako ružne.
Pokušavam izgledati ružno.
Ali izgledaš glupo.
Pokušavam izgledati glupo.
Imala sam... jednog iz Kolumbije,
jednog iz Brazila...
jednog iz Argentine...
jednog iz Nemačke, kad sam bila u srednjoj školi.
I imam...
engleskog dečka!
Nije li to romantično?
Predivno jutro.
Ne, nije. Sve je sivo.
Neću, bojim se.
Jedini razlog da bih plivao tamo bio bi, jer te istinski volim.
To je tako dosadno.
Mislim da ovo nije nudistička plaža.
Met, ne idi u vodu, hladna je.
Nikuda te ne mogu voziti!
Volim te!
I ja tebe!
Ledeni sloj može biti debeo 4 km.
Led koji tamo nadjemo može biti star i do pola miliona godina.
Iz vazduha u ledu smo shvatili klimu iz vremena kad se led formirao.
Antarktik je sećanje planete.
Sećanje na vreme pred čovečanstvom.
Imala je 21 godinu.
Lepa, samouverena.
Bezbrižna i otkačena.
Hej, slušaj ovo...
"Odmah čim sam se počeo svlačiti postalo mi neugodno, jer sam shvatio da mi je tvrd."
"Zato ležem na stomak pored nje."
"Jedna od njih imala je obrijane stidne dlačice"
"Što mi je dalo uvid na njenu delikatnu raspuklinu."
"Volim takvu pičku..." rekla je Valeri sa dubokim glasom.
"...poželiš li gurnuti prst u nju."
"Kad je legla, mogao sam ljubiti stidne usne njene pičke."
"Čuo sam korake, koji su se približavali po pesku i ponovo sam zatvorio oči."
Sunce je jako vruće na tvojoj koži.
Ne donosi taj kaiš.
Znaš da si me već jednom povredio
kad si mahao s njim pred mojim licem.
O, ne, ne navlači moje čarape.
O, ništa ne vidim.
Zaboravi ko si.
Zaboravi gde si.
Na plaži si u San Huanu.
Tvoje oči su zatvorene,
tako da ih ne vidiš.
Osećaš da te gledaju.
Jedan par je iza mene.
Jesam li u pravu?
Osećam da me gledaju.
I stavim ruku medju svoje noge.
Tako sam vlažna.
I ona sklizne po telu svog dečka.
Ima najbolje sise.
I mazi ih.
I namazana je uljem za sunčanje.
I sagne se...
prema svom dečku.
Uhvati ga za jaja,
stavi njegov kurac u usta...
Pojebi me, Met.
Dodji ovamo gore i pojebi me..
Dodji, dodji gore i pojebi me.
Pojebi me.
Brže me jebi!
Hvala za večeru.
Nema na čemu.
Sutra je dan zahvalnosti.
Znam.
Mogli bismo nešto raditi.
Imam u planu večeru s jednom drugaricom iz Amerike.
Tebi se ne bi dopala.
To je stvarno dobro.
Jače.
Puno je bolje ovde.
Ponekad, kad me poljubiš, jednostavno te poželim ugristi.
Ne na ljep način, nego želim da te zaboli.
Želim ti zagristi usnu tako jebeno jako da ti curi krv.
- Hoćeš li pričati? - Ne, leći ću.
Budi u krevetu.
Jesi li u redu?
Lisa nije htela ići na koncert te večeri.
Zato sam poklonio njenu kartu.
5000 ljudi u dvorani, a ipak sam se osećao usamljen.
Jesi li stavio šećer u moj čaj?
Možda.
Ne volim šećer u čaju.
Dobro će ti doći, podignuti te.
Ne želim da me podigne.
Hoćeš li popiti svoj čaj?
Prevruć je.
I još je pošećeren.
Danas si tako dosadan.
O, stvarno...
Dosadan, dosadan.
Jesi li siguran da se nitko ne zove Dosadan?
Bo Derek.
Nije jebeno zanimljivo, kad počneš uzimati tablete u ovo doba dana.
Znaš šta? Uopše nisam uzela jebene tablete u ovo doba dana.
Uzela sam samo prepisane tablete, koje uzimam svaki dan
i koje sam uzimala otkad si me jebeno upoznao.
Nisam uzela nijedne od ovih tableta, Da li si me vidio da sam uzela ijednu?
Da li sediš nasuprot mene i gledaš me? Ili uopše ne obraćaš jebenu pažnju?
Donela sam ti poklon.
Sebe.
Samo se šalim.
Čine li ti se moje bradavice ukrućene? Jesu.
Misliš?
Istraživanje Antarktika je skoro kao istraživanje svemira.
Udješ u prazninu.
Hiljadu kilometara bez ijednog čoveka, ijedne životinje...
ijedne travčice.
Izolovan si na prostranom praznom kontinentu.
Strah od zatvorenog i otvorenog prostora na istom mestu.
Kao dve osobe u krevetu.
Proveli smo moj rodjendan u hotelu, gde je radila Lisina prijateljica.
Lisa mi je poklonila knjigu o Antarktiku.
"Led je posvuda i sve."
"Rasprostire se u svim pravcima. Beskrajna praznina
beline i geometrijske oštrine."
"Antarktik je najviši, najvetrometniji i najsuvlji kontinent."
"Njegova topografija i dinamika su najjednostavnije na Zemlji."
"Vežba iz minimalistike."
"Ledeni breg je mikrokosmos Antarktika."
"Kad se deo odcepi od celine, postane srž i simbol."
"Unutar leda, breg sadrži trag svih svojih ledenih slojeva."
"Kad se odmiče od masivnog leda, njegova se veličina smanjuje."
"Većina ledenih bregova opstane najviše dva meseca na otvorenom moru."
Radi s guzom ovako.
Samo tako, natrag i naprijed.
I moraš mrdati guzu.
- Svidja ti se? - Okreni se.
Sagni se.
Koliko je sati?
Ne znam.
Da povučem crtu?
To je tako privlačno.
Da, kapiram.
Ostalo ćemo sačuvati za kasnije.
Bio je koncert za 60. rodjendan Mišela Njumana.
Te noći mi je rekla da će se vratiti u Ameriku.
Izgledaš kao gangster ovako.
Pokušavam izgledati kao gangster.
Izlgedaš ružno.
Pokušavam izgledati ružno.
To je samo na godinu dana.
Ponekad moraš imati veru u ljude.
- Hoću li ti nedostajati? - Stalno.
Bila je samo još nedelja do njenog odlaska.
Bila je kao turista na odmoru u Londonu.
Kupila je suvenire i Božćne poklone.
Bila je sretna što odlazi.
- Jesi li spremna? - Da!
Jedan, dva, tri!
Ovako?
Vidim tvoju budućnost...
Na dan njenoga odlaska me prvi put pozvala u svoj stan.
Nije htela da je otpratim na aerodrom ili do stanice.
Nije se htela dugo opraštati.
Kad letiš iznad kontinenta vidiš putovanje preko leta u obrnutom smislu.
More, ledeni breg, ledeno more,
ledene platforme i ledenike.
Svake godine led putuje od srca koninenta
prema moru, gde se na kraju otopi.
Fantastično je!